A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
- Jó estét! - Jó estét!
A Ház terasszal egy olyan műsor, amiben azt figyelhetjük meg,
hogyan él együtt hat idegen ember.
Mi csak egy gyönyörű házat és kocsikat biztosítunk.
- Nincs forgatókönyv. - Nincs.
A múlt heti rész Kaori kiállításával kezdődött.
Micsoda tömeg!
- A sor kiért az utcára is. - Meglepetés volt!
Aztán Rukát láthattuk az első színész workshopján.
Úgy mondtad, mintha egy gyerekről beszélnél.
- A legelső workshopján! - Mintha Toricsan kisbabája lenne.
Belekóstolt a színészetbe.
- Igen, próbálkozott. - Most volt először!
Végig kuncogott a feladatok alatt.
Igen, ráadásul elég lassan ütött.
Kicsit lemaradt, de ez várható egy kezdő esetében.
Aztán hosszú kihagyás után újra láthattuk Aviant is.
Juszuke még nem adta fel.
Eldöntötted már, hogy elmentek-e a tűzijáték fesztiválra?
Szeretnék...
AIZAVA JUSZUKE UKULELEMŰVÉSZ (EDEN KAI)
...egy utolsót szórakozni vele és megbánás nélkül menni Hawaiira.
- Újra megpróbálja? - Másodszorra is elhívja?
- Úgy tűnik. - Nagyon kitartó!
Haruka rálépett a fékre, de gyakorlatilag még nem mondott nemet.
- Akkor miért ne hívná el? - Ez az!
Amúgy is csak nyáron van tűzijáték fesztivál.
Még ha el is bukik, akkor is szép emlék lesz.
Szerintem megint elutasítja. Teljesen egyedül lesz...
Angolnával, amit csak itt ehet.
- Szuper lenne! - Nyári ínyencség.
De mitévő lesz a libidójával, amit az angolna felturbóz?
- Szegény srác! - Igen.
Elképzelem, ahogy csendben felemeli a rizses tál fedelét.
Fülsüketítő tud lenni, ha a fedő teljes csöndben az asztalra esik.
Az új tagokat is láthattuk!
- Az új lakók múlt héten költöztek be. - Emika.
Mizukosi Emika.
Mit dolgozol?
- Igazából még tanulok az egyetemen. - Értem.
- Akkor 18 éves vagy? - Nem.
Huszonegy éves vagyok.
- Nagyon szép lány. - Valódi szépség.
Szerintem olyan lány, aki hazamegy a barátaihoz, és pletykálni kezd, hogy:
„A Ház terasszal baromi jó lesz!”
Igen, lehetséges.
- Lehet, hogy kétszínű. - Szerintem is.
„El tudjátok hinni, hogy egy külföldivel élek?”
- És ott van Peppe. - Peppe.
Giuseppe Durato, 26 éves.
- Egy mangaművész Olaszországból. - Nem semmi.
És hamarosan egy sorozatot kezdek.
- Már van is sorozatod? - Ez lesz az első.
A Big Comic Spirits heti sorozata.
- Az nagyon szuper! - Tényleg?
Egy elismert mangaművész tanonca. Kiváló munkamorál.
Emellett modellkedik is, hogy a lakbérét fizetni tudja.
Azt hallottam, sokan akarnak a világon mangaművészek lenni.
Neki sikerült is ezt elérni.
Sikeres mangaművész szeretne lenni,
és nagyon jó a beszélőkéje. Azonnal jobb lett a hangulat miatta.
Így volt.
- Ruka is tud tésztát főzni. - Tényleg?
A brokkolis tészta nagyon megy neki.
- Csak brokkolit raksz hozzá? - Igen.
De minden így kezdődik. A carbonárát is így találták ki.
Szóval száz év múlva a brokkolis tészta fontos kaja lesz.
- Ruka brokkolis tésztája. - Igen, az...
- Főétel lesz? - Pontosan.
Már várom.
- Élni fogsz addig? - Addigra már halott leszel.
Addig élni fogok, míg be nem vezetik.
A társalgási képessége egyedien olaszos volt.
Nem váltott témát, helyette egy történetet mesélt, példaként.
- Így nem lett kínos a helyzet. - Méltósággal kezelte.
Aztán Ruka ezt a támogatást el is hitte,
és azt mondta, 100 évig fog élni.
Peppe még nem érti Ruka egyéniségét.
Nem fogta még fel a brokkolis tészta incidens súlyosságát.
Nem volt íze, Peppe!
Az otthonod gazdag kultúráját egyetlen étellel megsértette.
16. HÉT
NARANCSÍZŰ ELSŐ CSÓK
MIZUKOSI EMIKA J.F. OBERLIN EGYETEMI HALLGATÓ
2016: ATSUGI KERESKEDELMI GIMNÁZIUM ELVÉGZÉSE
2016: J.F. OBERLIN EGYETEM BÖLCSÉSZETTUDOMÁNYI KAR
MÁSFÉL ÉVE SZINGLI
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Hogy vagy?
- Jól, köszönöm. - Tudtál aludni?
Igen, jól aludtam.
- Használtál már ilyet? - Nem.
Kávéfőző. Eszpresszóhoz.
Hát, én nem iszok kávét.
- Nem szereted? - Nem. Az ízlelőbimbóim akár egy gyereké.
Gyerekes ízlelőbimbók!
Mikor kell ma elmenned?
Elég hamar. Iszok egy kávét...
- Értem. - Ott kell lennem 10:00-re.
- Bicajjal megyek. - Bicajozol?
Aha.
- Közel van? - Ja, bicós távon belül.
Király.
Ez nem akar működni.
Az indukció miatt?
Aha. Szerintem nem tudom használni itt.
Semmi nem jön belőle.
Ezt meg kell néznem a neten.
- Gáztűzhelyet használsz? - Igen.
- És a kávé itt jönne ki? - Aha.
- Általában gyors. - Az indukciós lapon nem akar működni.
Az eszpresszóm nélkül...
- Nem indíthatod a napod? - Nem tudok élni.
Talán benézhetnél egy boltba?
Igen, majd veszek ott.
Ezzel nem hiszem, hogy tudok majd kávét főzni.
Szia!
- Szép napot! - Köszi, neked is!
HAMADAJAMA, TOKIÓ
KOI TO KOKKAI
GIUSEPPE DURATO MANGAMŰVÉSZ
ABRUZZÓBÓL 16 ÉVESEN KEZDI ÉRDEKELNI A MANGAMŰVÉSZET
2014: VÉGZETT A CA' FOSCARI EGYETEMEN 2015: JAPÁNBA KÖLTÖZÖTT
2018: DÍJAT NYERT A BIG COMIC SPIRITSNÉL
EGY ÉVE SZINGLI
NISI KEIKÓ MANGAMŰVÉSZ
- Elnézést, Nisi asszony? - Igen?
Ezen a területen milyen árnyékolást használjak?
- A 72-es árnyékolást! - Hetvenkettes árnyékolás.
Köszönöm.
Mit szeretnél azzal elérni, hogy Japánba jöttél?
- Egyszerű az álmom. - Igen?
Sok embert szeretnék megnevettetni.
- Tényleg csak ennyi. - Igen?
Amikor arra gondoltam, hogyan tudnék örömet szerezni sok embernek,
- a manga jó választásnak tűnt. - Értem.
Ezért írok manga vígjátékokat.
Hogy ismerted meg a japán mangákat?
Teljesen véletlenül.
És amint elkezdtem olvasni, egyből megszerettem őket.
Elgondolkodtam, hogy tudnék-e én is így rajzolni.
Ezért elkezdtem rajzolgatni, és megmutattam a barátaimnak,
akik nevettek rajta.
Sosem felejtem el, milyen érzés volt.
Ez a munka a legjobb állásnak tűnt a világon.
Senkivel nem találkoztam még, aki Olaszországban sikeres mangaművész lett.
Csodállak, hogy ezért Japánba költöztél.
- Igen, eddig már eljutottam. - Pontosan.
Még most sem hiszem el. Hosszú út volt.
El tudom képzelni.
- Nem vagy éhes? - Csak egy kicsit.
Akkor ezt edd meg!
Mi az?
A művész csinálta ebédre, akivel dolgozom.
- Főz neked? - Aha.
De nem tudtam mind megenni.
- Nyugodtan egyél belőle. - Király.
Azt hiszem, steak van benne.
- Hé! - Nem semmi.
- Jó estét! - Szia!
Most fogsz dolgozni?
Mondhatjuk. Sóheinek rajzolok. Illusztrációk a... mihez is?
Shibamatához.
Komolyan? Nagyon jól néz ki! Köszönöm szépen!
- Ez nagyon szép lett. - Tetszik? Örülök.
- Mihez kellenek? - Illusztrációk lesznek
- Sóhei cikkéhez. - Oké. Szuper.
Nekem rajzolta.
Megnézném a műveidet.
- Igen? - Van nálad?
Ez itt.
- Azta. - Várj csak.
- Az új sorozatodból van? - Igen, az első három fejezet.
- Elolvashatjuk? - Persze.
- Elolvashatjuk? - Szeretném hallani a véleményeiteket.
- Ez a storyboard? - Igen.
Errefelé lapozzunk?
Most láttam először storyboardot.
Ezek a szerkesztőtől vannak?
Igen. Olyan részletek, amiket ki kell javítani.
Ja...
A történet pont olyan, mint ahogy tegnap mesélted. Egy félénk, olasz srácról szól.
- Igen, tényleg. - Nagyon érdekes.
Rólad szól?
Az életemen alapul, de nagyrészt fikció.
Hol tanultál rajzolni?
- Nem tanultál? - Iskolában nem tanultam.
Mangákat olvastam, aztán gyakoroltam.
Így tanultam.
- Nagyon jól rajzolsz. - Ugye?
Nézd a részleteket!
A kedvenc művészeid másolásával kezdted?
- Így van. - Értem.
Rengeteg mangaművész volt befolyással a stílusomra,
de a legjobban Macumotó Taijó hatott rám.
- Macumotó Taijó? - Igen.
Egyszer egy szerkesztő azt mondta: "Ne másold Macumotót!"
Hasonlítani kezdett rá a stílusod.
Igen. De szerintem már megtaláltam a saját stílusomat.
- Hogyan érted ezt el? - Hát...
- Csak rajzoltam... sokat. - Sokat rajzoltál?
Mennyi ideig tartott megtalálni a stílusod?
Hát, 16 évesen kezdtem rajzolni.
- Szóval gondolom tíz évig. - Egy évtized!
Örülök, hogy viccesnek találod.
- Vicces. Jó vicc. - Sok szóvicc van benne?
Igen. Hiszen elsősorban vígjáték.
Nagyon örülök.
- Szia! - Megjöttem.
- Örvendek! - Én is!
- Tényleg. - Most találkoztok először.
- Örvendek. Peppe vagyok. - Szia, hogy vagy?
- Pempe? - Peppe.
- Pe... - Peppe.
PP?
- P? - P-E-P-P-E.
- Örülök. Én Haruka vagyok. - Giuseppe. Peppe.
- Mangaművész. - Tényleg? Király.
- Menő. - Nagyon jó.
- Nagyon vicces. - Ezt ő csinálta?
- Nagyon realisztikus. - Ugye?
Ez csak a storyboard, de jól néz ki.
Majd olvasd el te is! Érdekes.
Megváltoztatja a véleményed az olaszokról.
Az enyém megváltozott.
Szia! Zavarlak?
Bocsi. A holnapiról akartam beszélni.
Hogy is mondjam el? Sokat gondolkodtam.
Miután elmondtad, mit érzel irántam...
Tudom, hogy nem tudnám viszonozni ezeket az érzéseket,
szóval holnap nem megyek el veled a tűzijáték fesztiválra.
Sokat gondolkodtam rajta.
Igen...
VATANABE KAORI ILLUSZTRÁTOR
MACUZAKI SÓHEI SZÍNÉSZ
OKUJAMA HARUKA SZÍNÉSZNŐ
NISINOIRI RUKA RÉSZMUNKAIDŐS ELADÓ
MIZUKOSI EMIKA J.F. OBERLIN EGYETEMI HALLGATÓ
MANGAMŰVÉSZ
HÁZ TERASSZAL: TOKYO 2019-2020
- Kicsit más. - A ház szaga megváltozott.
- Üdv itthon! - Az illatok...
- Örvendek. - Örvendek.
- Emika vagyok. Örvendek. - Haruka.
- Nagyon cuki. - Te is.
Jaj, nem tudok a szemedbe nézni.
Itt hagyhatom egyelőre?
- Persze. - Reggel dolgoznom kell rajta.
- Jó éjt, mindenki! - Jó éjszakát!
Jó éjszakát!
- Jó éjt, mindenki! - Jó éjt!
Te is rajzolsz?
Szoktam... néha-néha.
- Manapság... - Sosem láttalak rajzolni.
- Néha szokott. - Jó, én nem tudtam.
- Vannak kellékeid, nem? - De.
Nem használod őket?
- De használom. - Tényleg?
Mit rajzolsz?
Deadpoolt, meg...
A jövőtáblámon dolgozok. Azt hiszem, az a neve.
- A jövőtábládon? - Igen, amin a jövőmet tervezem.
Értem.
Tanulsz?
- Kaoritól? - Egyáltalán nem.
- Csak nézem. - Az új srác is rajzol, nem?
Igen, Peppe is rajzol.
Ruka, szégyenlős vagy? Tegnap óta?
Nem, dehogy.
- De igen. Furán viselkedik, nem? - Nem vagy önmagad.
Csendesebb vagy, mint máskor.
- Valami történt. - Nehogy elpiruljon.
- Dehogy vagyok szégyenlős. - Jól van. Oké.
Felmegyek.
Ruka, megnézhetem a rajzaidat?
Szeretnéd megnézni őket?
Várj, hozom.
Itt vannak.
Ez itt...
Első látásra,
olyan, mintha egy gyerek rajzolta volna.
De mélyebb történetek húzódnak meg mögötte.
Például mi?
Ebben a sarokban az űrt láthatod...
Nem is tudtam, hogy ott van.
Sok rejtett szimbólum van benne.
A történet az űrben játszódik.
A sarokban nézelődő ember
azt hiszi, hogy egyéni egyedeket lát, de itt van a bábmester.
De látjuk, hogy ez a hadsereg támad,
hogy legyőzzék a bábmestert.
Ez hasonlít az előző rajzhoz. Még dolgozom rajta.
Na, milyen?
Ez a srác itt...
- az egyik barátom. - Értem.
Na, milyen?
Hát...
Ez az egyik újabb alkotásom.
- Az ott Pókember? - Igen.
Értem...
Hogyan írod a neved?
Szerinted melyik kandzsikkal?
A virág kandzsija?
A „ka”? Igen, azt használom.
Mint Harukánál.
De nálam nem a virág kandzsija van.
Egy bonyolultat használok.
Nem tudom, hogyan írják.
Az, mint ami a „kínai kajában” van.
- Kínai kaja? - Igen.
A „kínai kaja” utolsó karaktere.
Nem tudom, hogy néz ki.
Most vettem észre valamit.
Nézd csak!
Folyóírással írtam le a neved.
És...
az én nevem is ott van a betűk között.
Látom! Ha ezt a részt elrejted, ugye?
Őrület.
Ezek voltak a rajzaim.
Köszönöm, hogy megmutattad.
Ez a különleges széked?
Ez? Igen.
- A mangarajzoláshoz? - Igen.
Határidős munkát csinálsz?
- Igen, a jövő heti megbeszélésre. - Nem semmi.
Úgyhogy most véglegesítek.
- Ez a sorozatodhoz lesz? - Igen.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Duzzadt az arcom.
Láttam, hogy archengert használtál.
- Láttad ezeket a rajzokat? - Igen.
- Ezek Ruka rajzai. - Ruka is rajzol?
- Itt hagyta őket. - Meg akarom nézni.
Imádom ezeket.
Ezt a gyerekes stílust.
- Nagyon ártatlan. - Mint rajzok egy füzetben.
Sok művész választja azt az utat.
Először szépen rajzolnak, de a technikájuk romlani kezd.
Direkt csinálják.
Picasso is azt csinálta.
A gyerekkori ártatlanságot akarta megfogni.
Az volt a legnagyobb kihívása.
Könnyű a rajztudást fejleszteni,
de sokkal nehezebb kezdetlegessé válni.
- Ezt nem tudtam. - Picasso is ilyen volt.
Én kértem, hogy mutassa meg a rajzait,
de nem tudtam, hogyan reagáljak.
Nem erre a stílusra számítottam.
Ez meg mi?
- Amikor a nevemet leírta... - Az egy szív!
Amikor folyóírással írta a nevemet, és elrejtette ezt a részét...
meglátta a saját nevét, és megkérdezte, én is látom-e.
Az nagyon cuki.
Már most beléd esett.
Jaj, ne a véleményünket akarják! Most mit tegyünk? Kérem, ne!
- Ne már! Menj innen! - Itt is vagyunk.
- Miénk a pálya. - Oké.
Valaki kapja el!
- Ne már, én nem akarom! - Valaki, légyszi!
Senki nem akar egy ilyen véres botot fogdosni.
Ez felfoghatatlan volt.
És még volt képe elmenni normális rajzcuccokért Kaorival.
Valamire felfigyeltem.
Amikor Ruka elmagyarázta, hogy jövőtáblát készít,
hogy leírta a jövőre vonatkozó terveit,
Haruka csak annyit mondott: „Király”, aztán elment.
Arra gondoltam: „Nem akarná látni a rajzokat?”
De ismeri Rukát, és tudja, mi vár rá.
- Értem. - Azt gondolta,
„Nem akarom ezt végighallgatni.”
Szóval csak megdicsérte és gyorsan elslisszant.
- Emikának fogalma sem volt. - Csapdába esett.
- Belesétált. - Belesétált,
és csak a poklot találta.
Mintha egy érdekes szekrényt talált volna,
de amikor kinyitotta, egy hullát talált.
- Ez látszott az arcán. - Pontosan.
Én is olyan rosszul rajzolok, mint Ruka.
- Igen, emlékszünk. - Ezt meg tudom erősíteni.
De tudom, hogy az emberek nevetni fognak a rajzaimon.
Ezért úgy kezdem: „Nézd, milyen rosszul rajzolok!”
De Ruka annyira tiszta szívű...
Meg akarja mutatni, és elmagyarázni a részleteket.
Aztán hirtelen Emika nevét kezdte írogatni,
és azt mondta, benne van a saját neve is.
A lány elismerte, és kész.
De másnap észrevették, hogy vagy hússzor leírta.
- Mi? Ne. - Nagyon félelmetes. Borzalmas.
Rengetegszer leírta a nevét.
Ha klasszikus stílusban próbált volna rajzolni,
lehet, hogy jól nézett volna ki, Ruka pedig menőzhetne.
Igaz. De Peppe nagyon nagylelkűen értelmezte.
A művészek akkor sem tudnak visszafejlődni, ha akarnak.
Ezért Ruka stílusát becsülni kell.
Szerinte Ruka nem rossz művész.
Ilyen nézőpontból csak Ruka tud rajzolni.
Nem hiszem, hogy ennyire fejlett a művészete.
Ruka át tud lépni a Fejjel lefelébe a Stranger Thingsből.
- Biztosan járt már ott. - Rendszeresen jár.
Így már minden világos.
A Fejjel lefelében Pókember is létezhet.
Ruka ezt tudja, ezért mondja azt, hogy Pókember akar lenni.
Nem tudja, miért nem értik az álmát.
- Igazad lehet. - Azt mondta,
úgy érzi, senki nem érti, amikor valamit megpróbál elmagyarázni.
A Stranger Thingsben is furán néznek rád az emberek,
ha megemlíted a Fejjel lefelét.
- Így van. A Fejjel lefeléből jött. - Csak így logikus.
A Fejjel lefelé... japánul visszafelé betűzve
azt kapjuk, „Karuiri Inoshini”.
Mint egy varázsige.
Karuiri Inoshini.
Karuiri Inoshini...
Várjunk csak!
Ez mit jelent? Semmit.
- Semmit nem találtunk. - Vitás kérdés.
Reméltem, hogy egy másik nyelven van valami értelme.
Miközben Rukáról témázgattunk,
- szegény Juszukét egyszerűen kidobták. - Igen.
Legalább kamerára vehettük volna szegényt.
Haruka nem személyesen intézte.
Ha így el akarta utasítani, miért hitegette?
Nehéz dolog. Juszuke nagyon reménykedett.
„A hozzád hasonló cuki emberek aranyosak, de nekem nem jönnek be.”
Ilyen egyenesen is elmondhatta volna.
Megkérdőjelezhető húzás lett volna.
- Lehet, hogy igazad van. - Ki mondja azt valaki szemébe, hogy:
„Az állatszerű pasikat szeretem. Te egyáltalán nem ilyen vagy”?
„Te egy egyszerű ember vagy.
Egy normál emberke.”
Remélem, ebből Haruka is tanult.
Hogy keményen beleáll a dolgokba,
ami miatt félreérthetik a szándékait.
Az eddigiek alapján nem hiszem, hogy Harukának
- nagyon bejönne Peppe. - Nem igazán.
De csak szemüvegben látta,
a sztereotip mangaművész kinézettel.
Lehet, hogy felkelti a figyelmét, ha kiöltözik.
A különbség meglepő lehet.
Döglene érte, ha öltönyben lenne, fésült hajjal.
- Még nem láttuk a modell énjét. - Pontosan.
Nekem bejön Peppe napi stílusa is.
- Szexi volt a reggeli kinézete. - Nekem is bejött!
Tetszik, hogy ilyen szerénynek látszik tőle.
- Egyetértek. - Nagyon cuki. Tetszik a szemcsis Peppe.
Nem húzza ki magát teljesen, emiatt sokkal emberibb.
Soha nem tolja ki a mellkasát.
Ebben különbözik Girolamo Panzettától.
Girolamo mindig kitolja a mellkasát.
Úgy megy le a lépcsőn, hogy közben azt kiabálja: „Ciao, ciao.”
Igazad van. Pontos leírás.
- Megjöttem! - Üdv itthon!
Miért van itt ennyi alma?
Ma is adott almát?
- Igen, a tanárom adta. - Ezek a tieid?
- Ajándékok a tanárodtól? - Igen.
Értem. Ezeket neked hoztam.
- Mi az? - Barack. Vegyél csak.
- Óriási! - Megkóstolod?
Ettél már japán barackot?
- Igen. - Tényleg?
- Finomak, ugye? - Nagyon. Köszi.
Meghámozzak egyet?
- Együnk belőle. - Meghámozzam neked?
- Tényleg? - Aha.
- Kedves tőled. - Európában a bőrét is megeszitek?
- Nem, meg szoktam hámozni. - Tényleg? Oké.
Köszi szépen!
- Köszönöm, hogy megcsinálod. - Nincs mit.
Iszol?
Ritkán szoktam.
- És most szeretnél? - Most rögtön? Jöhet.
- Mit igyunk? Sört? - Vettem néhány dolgot.
- Mit? - Tudok koktélt csinálni.
Tényleg?
- Megkóstolnám. - Szeretnél egyet?
- Szeretnél inni? - Aha. Erős?
- Nem, elég édes. - Oké, akkor kérek egyet!
- Ismered a Camparit? Olyan ízű. - Oké, rendben.
- Hallottál már a Spritz nevű koktélról? - Nem.
- Rakhatunk bele barackot... - A mag jó lesz?
Igen, mehet bele. Olyan lesz, mint a... sangria.
Jól hangzik.
- Jó helyre kerül a barackod. - Oké.
- Ennek Aperol a neve. - Milyen íze van?
Elég narancsos. Nem tudom, hogy írjam le.
- Egy likőr. - Értem.
És van még...
egy kis habzóbor.
- Prosecco. - Narancsos.
- Igen. Még narancsokat is teszünk hozzá. - Jó, tegyünk!
De a barackokat is használjuk, mert nagyon szépek.
Jöhet a barack.
Oké. De narancsot is rakunk hozzá, ugye?
Akár mindkettő is mehet.
Olívabogyó is kell bele?
Igen, az is.
Nem semmi.
Mindkettő kell? Vagy csak narancs?
Mindkettő. De előbb próbáljuk csak naranccsal!
Kezdjük a naranccsal. Értem.
Itt igyunk? Voltál már a tetőn?
Nem. Még a lépcsőn se mentem fel.
Mi? Ne már!
Szuper a tető. Bár elég meleg van.
- Van tetőterasz? - Lessük meg!
Szép az idő.
- Egs! Köszönöm! - Egs! Salute.
- Salute? - Salute.
Van másik mondás is, de az csúnya, ezért nem használom.
- Miért? - Mert péniszt jelent.
Értem.
Nagyon finom lett!
- Ízlik? - Igen, jó lett.
Volt mostanában barátnőd?
Mostanában nem. Tavaly év végén szakítottunk.
- Japán volt? - Nem, olasz.
Együtt voltunk három és fél évig.
Távkapcsolat?
- Nem, mindketten itt éltünk. - Értem.
- Miért szakítottatok? - Kidobott.
- Elhagyott? - Igen.
Hirtelen nagyon hivatalos lettél.
Kemény volt együtt élni három évig.
Az exemmel én is kábé három évig éltem együtt.
- Tényleg? - Kemény munka volt...
Minden nap veszekedtünk. Csak kényelmes volt vele lenni.
- Nem szerettük egymást. - Értem.
Az volt az első kapcsolatod?
- Nem. - Volt korábban is barátnőd?
Az első 18 évesen volt. Későn érő típus vagyok.
Emlékszem, az első csókom
narancsízű volt.
Tényleg? Mint ez az ital?
Nagyon szép emlék.
Amikor hazaértem...
Elpirultam a történettől.
Bocsi.
Narancsízű volt.
- Kérsz még? Csináljunk! - Rendben.
MINATO MIRAI, YOKOHAMA
Üdv a 2019-es Minato Mirai Smart Festivalon!
Jól van, emberek!
Készen álltok a csodás tűzijátékokra?
Itt hideg van.
Ma csak vizet iszol?
Igen, csak vizet.
Pihenőnapom van.
- Megjöttem. - Üdv itthon!
- Ma nem iszol? - Nem, ma nem.
Igyunk egy sört!
- Hát... - Kérsz?
- Jól vagy? - Egy belefér.
- Sör... - Jól van, kérek!
Igyunk!
- Nagyon kell a sör. - Gyenge vagyok.
- Nem tudok ellenállni a lányoknak. - Megértelek.
- Igyunk? - Aha.
- Egs! - Egs!
- Megjöttem. - Szia!
Üdv itthon!
Meddig leszel a Murasaki Sportsnál? Felmondasz?
- Fel akarsz mondani? - Még nem említettem a főnökömnek.
Előbb keresni akarok egy másik állást.
Értem.
De jövő héten
lesz egy interjúm egy másik helyen.
Nemrég találtam egy Marvel témájú kávézót Shimokitazawában.
- Shimokitában? - Igen. Marveleset.
Egy hivatalos, marveles kávézó?
Nem kötődnek a Marvelhez,
de a tulajdonos hatalmas képregényrajongó, és beszél angolul is.
Sok külföldi megy oda, szóval jó lehetőség lenne
- az angoltanulásra. - Igaz.
Azt mondták, szólnak, ha újra lesz felvétel.
- És tegnap hívtak. - Az király.
- Jó időzítés. - Igen. De még semmi nem biztos.
Utána kell néznem a helynek.
Olyan helyen kell dolgoznod, ahova szívesen jársz.
Jesszus, de meleg van! Mint egy szaunában.
Nagyon melegnek tűnik.
Te jó ég.
- Add ide az úszógumit! - Tessék.
Nagyon... meleg van.
Azta!
Ez jó érzés.
Nagyon meleg van ma.
Az egy vízipisztoly.
Hogy működik?
Csak mássz rá!
- Cuki a fürdőruhád. - Nagyon cuki.
Okinawában vetted?
- Nem, az interneten. - Na ne!
- Valami katalógusból? - Aha.
Itt egy úszógumi.
Eléred? Köszi.
Hogyan...
Hogy működik?
Szerintetek menni fog?
Óvatosan! Nagyon mély.
Tartom a lábad.
Mennyire mély?
Ez jó érzés. Király!
Jól néz ki.
Köszi. Inkább kinn ülök.
Megvan a havim.
- Jó reggelt. - Szia!
- Jó érzés. - Beugrasz?
- Vannak úszógumik? - Igen.
Megnézed a hőmérsékletet?
Annyira nem hideg.
Tökéletes, amikor beszállsz, mert a szobában nagy a hőség.
Jövök. Gyorsan átöltözöm.
Visszajössz?
Kivel szeretnél több időt tölteni?
Hát, egyelőre mindenkivel többet szeretnék lenni.
Többet beszélgetni és ismerkedni.
- Értem. - Logikus.
Miért vagy ilyen szomorú, Kaori? Mostanában elég rossz kedved van.
Most, hogy véget ért a kiállításom,
nem tudom, mi legyen a következő célom.
Úgy érzem, kiégtem.
Akartam róla beszélni valakivel,
de nem tudtam, hogy kihez fordulhatnék.
Őszintén szólva feladtam, hogy bizalmast keressek a házban.
Gyakran észreveszem,
hogy mindenki érzéseire odafigyelsz,
és soha nem mondasz olyasmit, amivel csalódást okoznál.
Én is észrevettem.
Főleg, miután korábban Sóhei azt mondta,
hogy az egyenes embereket szereti.
Én nem ilyen vagyok, ezért fájt ezt hallani.
De annyi csodás tulajdonságod van, ami bennem nincs meg,
ezért kér tőled mindenki tanácsot.
Én csak egyoldalúan kifejezem a gondolataimat.
Nem szeretem kimondani az őszinte véleményem,
- mert félek, hogy utálnának. - De emiatt gondolom azt,
hogy nem az igazságot fogod mondani, hanem egy udvarias választ.
Őszinte akarok lenni.
Szeretném kifejezni az érzéseimet,
és nem gondolom, hogy az rossz dolog, csak kinek mondanám...
Nem tudom, kiben bízhatok.
Vártam valakire, akinél úgy érzem, megbízhatok benne.
Szeretném látni ezt az... emberibb énedet.
Nem ez a jó szó.
Szeretném az érzéseidet mélyebben megismerni.
Azt csinálom, amit minden más helyzetben tennék.
Most, hogy ezt hallom tőled, jobban megértem, hogy láttok engem.
De egész életemben ilyen voltam,
szóval nem igazán akarok változtatni rajta.
Nem tudom, az mire lenne jó. Össze vagyok zavarodva.
Jelenleg el kell fogadnom, aki vagyok.
Lementél a legaljáig?
- Igen, a lábammal megérintettem az alját. - Félek.
Segítünk.
Jaj, nagyon meleg van. Nem bírom.
- Nagyon meleg van. - Bemegyek egy kicsit levegőzni.
Nagyon mély.
Úsztál?
- Igen, mindenki úszott. - Jól hangzik.
- Nagyon meleg van! - Szia!
- Kimerültnek tűnsz. - Forróság van kint!
Jól vagy? Igyál egy kis vizet!
Túl meleg volt, és Haruka azt mondta, nem vagyok őszinte az emberekkel.
Tényleg ennyire elzárkózom?
RUHAPRÓBÁRA MEGYEK - SÓHEI
- Nem tudom... - Menned kell? Bocsi.
Van időm.
Néha úgy érzem, hogy tényleg jó kislány akarsz lenni közöttünk.
De azt nem mondanám, hogy túlságosan udvarias vagy.
Szerinted jó kislányt játszok?
Egy kicsit.
Nehéz lehet mindig így elrejteni az érzéseidet.
Üdv itthon.
Szia!
- Ciao. - Ciao.
Vettél hozzávalókat a vacsihoz?
Igen, mindent megvettem.
- Könnyű elkészíteni? - Éhes vagy?
Egy kicsit.
Most valószínűleg megeszem ezt,
aztán visszamegyek a stúdióba, hogy egész éjszaka dolgozzak.
- Vissza kell menned? - Igen. Nem hiszem, hogy aludni fogok ma.
- Holnap van a határidő? - Igen.
Tényleg?
- Úgyhogy együnk egy jó kis tésztát. - Együnk!
- Segíthetek valamiben? - Nem nagyon.
Megcsinálom a szószt, és kábé kész is.
- Tényleg? Nagyon egyszerű. - Szuperkönnyű.
Hogyan csináljam? Összetöröm a kezemmel.
Így.
- Értem. - Jobban kijön az íze.
Aztán fogjuk ezt...
- És olívaolajon megpirítjuk? - Így van.
- Közben pedig rázogatom. - Oké.
- Aztán jöhet a paradicsomszósz. - Oké.
Nagyon jó illat van.
- Üdv itthon! - Szia!
Helló!
Csípős lesz?
- Szereted a csípőset? - Imádom.
- Tökéletes. Nagyszerű lesz. - Imádom a csípőset.
- Kell valami? - Minden megvan.
Jól néz ki.
- Ugye? - Nagyon jó.
- Köszi, hogy főztél. - Köszönjük!
- Egészségetekre! - Jó étvágyat!
Jó étvágyat!
Elfelejtettem bagettet venni.
Finom.
- Csípős. - Elég csípős, ugye?
- Milyen? - Erős. De finom.
- Csípősebb, mint gondoltad? - Igen.
- Emikának bejön. - Igen, nagyon jó!
Ma egy olyan fejezeten dolgoztam,
amiben a főhős randira megy.
Randizni megy egy japán nővel.
Nem tudom, hogy nőként hogy élnétek meg.
Milyen randi lenne ideális nektek?
Mi lenne a tökéletes első randi?
Nagyon szeretem a kocsikat.
Az egyik randimon kocsikáztunk,
és elmentünk egy rakpartra. Sosem voltam még ott.
Amikor külföldi kocsikat importálnak, mind a rakpartra kerülnek...
- Oda mentetek? - Igen.
Megnéztük a külföldi autókat, ahogy épp behozzák őket.
- Érdekes. Mókás ötlet. - Szuper lenne.
Szóval azt szereted,
ha valami nagyon eredeti helyre visznek.
- Örülnék neki, igen. - És te, Emika?
Gyakran mentem az Enoshima partra az exemmel.
- Szereted az óceánt? - Imádom.
Én is szeretném látni.
- Az óceánt? - Igen.
- El akarsz menni partra? - Te nem?
- Túl meleg van! - El akarok menni.
Egyszerre mondtátok, hogy: „Túl meleg van!”
Imádom az óceánt.
Az óceánt... Én inkább a hegyeket szeretem.
Nagyon vágyom az óceánra.
- Megjöttem! - Üdv itthon!
- Szia! - Üdv itthon!
- Mit csináltál? - Arrabbiatát. De mind megettük.
- Peppe főzött? - Éhes voltál?
- Én is akartam belőle. - Én is.
- Megkérem, hogy főzzön nekem. - Én is.
Kaori, beszélhetünk arról, ami ma történt?
Kellene? Jól van.
- Mivel el kellett mennem. - Elnézést.
- Juszuke... - Az a jelenet Juszukével...
- Ott állt a tűzijátékokkal! - Nagyszerű volt, nem?
Gyönyörű.
Mint egy Southern All Stars album reklámja.
Lehetett volna.
Biztos az Umi no Yeah!! reklámja volt!
Micsoda gyönyörű jelenet. Mint egy Coca-Cola reklám!
Megfogta a nyár és a fiatal szerelem lényegét.
Csodás volt.
A következő évadban egy új csaj után küldjük.
Kidobják, és jön a Southern All Stars.
- Csodás terv. - Bájos ötlet!
- Ő a Reiva-korszak Torája. - Jól hangzik.
- Nagyszerű volt. - Gyönyörű jelenet.
Peppe nem cicózik!
Peppe nyájas fickó!
- Jól megy neki a beszélgetés. - Sokat tanultam tőle.
Először válaszol arra, amit a másik mond,
aztán mesél egy történetet a témával kapcsolatban.
Peppe hirtelen nagyon népszerű lesz.
Persze, hogy az lesz! Az a beszélgetés koktélozás közben
az első csókja emlékéről...
Nem semmi! Megemlíti, hogy az első csókja narancsízű volt,
miközben narancsízű koktélt iszogat.
A beszélgetőtárs egyből a csókra gondolna, miközben koktélozik.
Az olaszoknak megy a csajozás.
Aztán megemlítette, hogy az első csókja 18 évesen volt,
és hogy későn érő típus.
Egyből azt gondoljuk: „De cuki!”
Azt hittem, a legtöbb olasz már nyolcévesen letudja ezt.
Girolamóból kiindulva azt gondolnád.
Hogy megváltozzon a véleményünk az olaszokról,
előbb ki kell őt űzni Japánból.
El kell törölnünk az olasz kultúrához való kötődését, hogy tiszta lappal kezdjünk.
El kell küldenünk az országból Girolamót Takeda Nobuhiróval együtt.
De Takeda nem olasz!
A szívében ő is olasz.
Nem visel zoknit. Ennyi.
Mit szóltok ahhoz, ahogy Emika sörözni hívta Sóheit?
- Az egyszerűen fenséges volt. - Tökéletes.
Még egyszer meg akarom nézni.
- Ez eddig a kedvencem. - Nekem is.
- Jól használta a lépcsőt. - Profi volt a lépcsőhasználata.
Azért ennyire vékony, mert minden nap hajolgat?
- Mindig azt csinálja. - Minden nap.
Nagyon cuki volt.
- Micsoda hajolás volt. - Szuper volt.
És még nem is beszéltünk a fürdőruhájáról!
A fürdőruhás Emika
- elég erotikus látvány volt. - Nagyon szexi volt.
- A kora ellenére nagyon szexi. - Mi a titka?
Ha egy idősebb úr ezt meglátná egy nyaralóban,
- nem tudna mit csinálni. - Igazad van.
Sok minden kilátszott a ruhából.
És ahogy a hátán végighúzódott a ruha.
Emika elég erotikus.
- Tudja, hogyan kell magát mutogatni. - Érti.
A szobámban voltam, és épp készültem a napomra, és amikor kimentem...
- Bocsánat. - ...láttam, hogy ideges vagy.
Nem értettem pontosan, hogy mi történik.
Azt mondták, nagyon elzárkózom, és nem engedek magamhoz közel senkit.
- Haruka mondta? - Igen.
De én azt hittem, csak magamat adom.
Szóval nem értettem, hogy mások ezt miért így értelmezik.
Értem.
Van valami...
amit hallani fogsz, amikor megnézzük ezt a részt.
Szóval inkább elmondom, mert nem akarom, hogy úgy tudd meg.
Már egy ideje érzéseim vannak irántad.
Hallottam az egyik részben...
és meglepődtem.
Azt mondtad Harukának,
hogy szereted, ha egyenesek veled az emberek.
Ezt mondtam, igen.
- Nagyon fájt ezt hallanom. - Miért?
Tényleg próbálok őszinte lenni,
de csak addig, amíg nem bántok meg másokat vele.
Nekem is ugyanaz volt a véleményem, mint Harukának.
Gyakran agyalok azon, hogy azért mondasz-e valamit...
mert békét akarsz tartani a csoportban, és igazából visszafogod-e magad.
Tényleg szeretném, ha nem veszekedne senki.
Soha nem lesz tökéletes mindenkinek.
Kérdezhetek valamit?
Persze.
Nagyon érdekeltél...
már a kezdetektől fogva.
- Köszönöm. - Szerintem nagyszerű ember vagy.
De ha valaki megkérdezett volna rólad, ezt nem mondtam volna ki.
Van egy közös barátunk, ugye?
- Igen. - A múltkor iszogattam vele,
- és azt mondta, eljegyeztek. - Eljegyeztek?
- Engem? - Néhányan ezt mondták.
Kenny is mondta.
És elfogadtam.
Az én szemszögemből,
nem lenne fura, ha lenne valakid.
Ráadásul ostoroztam magam,
mert nem vagyok biztos a karrieremben.
- És... - Nem baj, ha van valakid. Van?
Igaz, hogy újévkor szakítottam az exemmel.
De azóta...
Szóval szabadúszó illusztrátor vagyok,
és kellemetlenül érzem magam, amikor munkát utasítok el, vagy árajánlatot adok.
Igen, ezek trükkös kérdések.
Szóval volt egy személy, aki ezeket intézte nekem.
Ezzel a személlyel...
Nem vagyunk már gimisek.
Nem kell bejelentenünk, hogy randizunk-e vagy sem. Szóval nem mondtam el.
Nem volt fontos.
Kívülről úgy tűnhetett,
hogy még mindig együtt vagyunk.
Nem jelenteném be ország-világ előtt.
Ja. Szóval egy idő után már nem randiztunk,
de még kapcsolatban voltunk.
- Főleg az üzlettel foglalkozunk. - Igen, az üzlet.
De soha nem voltam eljegyezve.
Végül kidobtam.
Mivel nagyon bejöttél nekem,
azóta már üzleti segítséget sem kapok attól a személytől.
- Elengedted? - Igen, most már egyedül intézek mindent.
Sajnálom, ha úgy érezted, hogy ezt kell tenned.
- Ugyan már. - Az én hibám.
Dehogy a te hibád.
Én meg azt hallottam, hogy barátnőd van.
Azt gondoltam: „Hát persze, hogy van neki.”
Hogy van barátnőm?
Nincs barátnőm.
Akkor mindketten félreértettük egymást.
Bár rengeteg emberrel fekszek le.
Nincs barátnőm. Az az igazság.
Kicsit túlgondoltuk a dolgot.
Igen.
Elmegyünk inni valamikor?
- Persze. - Menjünk inni valamikor!
HÁZ TERASSZAL: TOKYO 2019-2020
A feliratot fordította: Bencze Ádám Imre